De døde har veje, der fører gennem tomheden bag vores liv.
Dér færdes en endeløs strøm af hedengangne sjæle.
Man kan høre dem på de ødelagte steder i vores verden -
- gennem sprækker, der er skabt på grund af grusomhed og vold.
De har skilte ... disse veje ... og vejkryds.
Og det er i disse vejkryds, de døde omgås hinanden ...
... og nogle gange kommer over til vores verden.
Hallo, min ven.
Er alt i orden?
Åh gud ...
- Hvor er du? - Jeg iagttager ham.
Vil du virkelig gøre det?
Vil du have den i ét stykke?
Din hud er ved at gå. Jeg lader høre fra mig.
Behold resten.
Hovsa! Pas på!
Bare rolig. Helten overtager. Hvor gammel er du, snuske?
- Det siger jeg ikke. - Så gør jeg det heller ikke.
Jeg må ikke standse. Jeg skal videre.
Selvfølgelig skal du det.
Noget at drikke?
Så bliver der mere til mig.
- Hvor skal du hen, kammerat? - Væk.
- Væk? - Så langt væk, jeg kan komme.
- Det kan jeg hjælpe dig med. - Jeg har brug for at sove.
Ligger du godt?
- Hvor er vi? - Ved vejs ende, min ven.
En samler ringede til mig. Nok fra et støvet værelse et sted ...
Hylderne er vel fulde af ulækre ting, såsom syltede tunger -
- afstøbninger af rockstjerners pikke, reptilfostre i formaldehyd.
Men ligesom alle andre samlere vil denne have det allernyeste.
Gæt, hvad det allernyeste er?
Din hud. Syret, ikke?
Men det har jeg ikke forstand på. Det er godt betalt -
- og jeg får måske en bonus, hvis jeg kan levere den i ét ...
... stykke.
- Vær venlig ... - Hvad? " At række dig saltet" ?
Men jeg undrer mig over ... Jeg studerer jo den menneskelige natur.
Hvorfor ligger en skønhed som dig ...
... bundet til et bord i venten på at blive flået af en sociopat?
Åh gud ... !
Du er en blodets bog.
- Læs for mig. - Hvorfor skulle jeg gøre det?
Tja ...
Fordi ... sådan her ligger landet:
Vi kan gøre det her stille og roligt ...
... og smertefuldt.
Eller også gør jeg det hurtigt. Du vælger selv.
- Hurtigt? - Du vælger selv.
De døde har veje.
Veje, der fører til vejkryds.
Og vejkryds, der fører over til vores verden.
Kommer man til sådan et vejkryds, skal man standse og lytte -
- for de døde har historier at fortælle.
Janie? Åbn døren! Åbn nu!
Ring til politiet! Luk op!
Janie!
Luk op!
- Janie! - Luk mig ind!
HÅN OS lKKE
Paranormale fænomener.
lfølge Webster er der ting, der savner videnskabelig forklaring.
Det paranormale er en del af vores verden.
Hvis vi bare kiggede og lyttede ...
At noget ikke kan bevises, betyder ikke, at det er usandt.
Men det er en god begyndelse.
Sæt Dem, hvor De vil, mr ...?
McNeal. Simon McNeal. Jeg er flyttet hertil fra Strathclyde.
Velkommen, Simon McNeal.
Ja, velkommen, Simon McNeal.
- Hvorfor er disse steder så ...? - lntetsigende?
Ejerne flyttede ud lige efter mordet på datteren.
Huset har været til salg lige siden.
Det blev bygget i starten af 1900-tallet.
Så købte J.D. Tollington det under depressionen.
"Bedrageren" ?
Han hævdede, at han kunne tale med de døde.
Folk fra hele Europa besøgte ham.
Han holdt fester for rige og berømte folk her.
Åbenbart meget uhyggelige arrangementer.
Under en seance blev en usynlig hånd lagt over hans mund.
Den var så kold, at den efterlod mærker i huden.
Det står i obduktionsrapporten.
Han blev kastet så hårdt mod væggen, at lungerne punkterede -
- og han blev kvalt i sit eget blod.
- Er det her noget, du finder på? - Det var her, det skete.
Morderen skrev en besked på skabsdørene ... i blod.
"Hån os ikke."
Samme meddelelse som da Janie blev myrdet.
Værsgo.
- Jeg ser ikke noget underligt her. - Janie var fascineret af sex og død.
Hun og hendes venner holdt seancer her.
Voodoo og mundsex. De bliver så hurtigt voksne nu om stunder.
Det var nok bare en bil udenfor.
Stephen! Stephen!
Nej! Lad mig komme frem! Det er min søn!
Hvordan kan man vide, at det, der står i jeres bøger, er sandt?
Hvis vi vælger ikke at se mulighederne -
- kommer vi ikke nogen vegne.
Men sandheden er relativ. Hvis man ikke kan røre ved den -
- hvordan kan man så vide det med sikkerhed?
Professor?
Skal vi så bare tro på alt det her?
Inden for dette område er vi nødt til at tro.
Du viser ingen større interesse for det lokale køkken.
Vil du have noget?
Det hjælper mod mine søvnproblemer.
Du får ikke nok sex. Jeg er stadig ledig.
- Er huset ikke perfekt til en bog? - Det er det vel.
Undskyld mig. Din entusiasme slog mig.
Halvdelen af mine fans tror, at jeg skriver fiktion.
Gør du da ikke det?
Jeg har studeret paranormale fænomener i næsten ti år -
- men aldrig fundet noget, der kan bekræftes uden tvivl.
Kun spekulationer og antagelser.
Alle store gennembrud er baseret på spekulationer og antagelser.
Spørg Galilei, Newton, Darwin ...
Ville det ikke være skønt, hvis dit smarte udstyr kunne bevise noget?
Det kan ikke bevise noget, når det er pakket ned. Hvornår flytter vi ind?
- Mr McNeal! Hvad laver De herude? - Jeg er på vej hjem.
Hop ind, så får De et lift.
- Hvad er der? - De burde ikke køre i aften.
- Hvad? - Vær forsigtig, professor.
Hans bror døde i en bilulykke. Hans pickup væltede.
Han fløj gennem forruden med hovedet først og brækkede halsen.
- Simon så, da det skete. - Hvordan det?
Han kom ind i køkkenet en aften og sagde til sine forældre:
"Stevie er død. Bilen forulykkede." Kort efter ringede politiet.
Da hans forældre nåede frem, så det ud, præcis som han havde sagt.
- Der er noget ved ham. - Ja, det kaldes "flot" .
Han vidste, at min bil ville punktere forleden aften.
- Og det kan ikke være tilfældigt? - Han kan være et aktiv for os.
Mr McNeal ... Har De tid et øjeblik?
Det hele startede den aften.
Det dukkede bare op i hovedet på mig.
Så dukkede der en journalist op og ville have et interview.
"1 1-årig dreng får åndesyn om brorens død."
Den slags vækker opmærksomhed.
- Hvordan føltes det? - Underligt.
Folk behandlede mig som en berømthed.
- Hadede du opmærksomheden? - Det gjorde jeg vel ...
Jeg var kun et barn. Jeg vidste ikke, hvad der foregik.
Så begyndte folk at komme hjem til os.
De ville have, at jeg skulle røre ved dem og fortælle, hvad jeg så.
Så det gjorde jeg. Og ... jeg så ting.
- Så sagde folk, at jeg var ... - Clairvoyant. Er du det?
- Du kan lide gamle sange. - Jeg kan godt lide den her.
Skal vi danse? Hvad er der?
Kom. Det er en god sang.
- Hvordan føltes det? - Hvad?
Første gang, det skete for dig?
Første gang?
Da du var lille, og springvandet spyttede blod -
- og de fandt den lille pige.
Fik det dig ikke til at føle dig ret speciel?
Der er et hus i nærheden. Tollington Place.
Der er sket noget forfærdeligt der. En ung pige blev myrdet.
Jaså. Skriver du en ny bog?
Jeg vil have, at vi skal arbejde sammen.
Jeg ved ikke ... Mange siger, at min familie drog nytte af min brors død.
Mine forældre tjente tilmed penge på den.
Den stakkels pige var ude for noget forfærdeligt.
Fortjener hendes historie ikke at blive fortalt?
Du har en gave, Simon. Lad den ikke gå til spilde.
Hjælp mig med at finde ud af, hvad der skete i huset.
Er det her nu også en god ide?
- Det kan ikke skade. - Men du kender ikke drengen.
Du ved ikke, hvad han vil. Måske er han ...
Kors! Han sagde ikke, der var tre etager!
- Stedet giver mig kuldegysninger. - Derek ...
- Jeg har noget på ryggen. - Okay... hør lige.
- Nu tager vi en øl. - Jeg spøger ikke, din skid!
Jeg har noget på ryggen! For helvede .. !
- Han flippede bare ud. - Han tager gas på dig.
For helvede! Hvorfor gjorde du det?
- Der snød jeg dig. - Gå ad helvede til!
Skide spasmager! Bliv dog voksen!
Hej.
Så ...
- Det var altså her, det skete? - Ja.
- Klarer du dig? Vil du have noget? - Nej.
Jeg har alt, hvad jeg behøver. Tak.
Mit værelse ligger lige under dit, så jeg kan høre, hvis du kalder.
Godnat.
- Jeg sover nøgen. - Jaså ...
Hør.
- Jeg hører intet. - Netop.
Jeg har ikke set en eneste flue eller edderkop -
- eller tilmed en myre nogen steder.
Har du?
Det er, som om de skyr stedet.
Jeg kan heller ikke sove.
Jeg tror, jeg har feber.
Da jeg var lille og ikke kunne sove, gav min mor mig varm mælk.
Somme tider hjælper det ... hvis jeg onanerer.
Professor?
Er alt i orden? Du græd.
Jeg har det fint, Simon. Jeg har det fint.
Jeg drømte bare.
Du må gerne lukke døren, Simon.
Slg, hvad du tænker, Reg.
Jeg synes bare, at du opfører dlg uprofessionelt.
- Hvad skal det betyde? - Jeg er professionel. Du er ph.d.
Hvad har han at komme med?
Hvis han kan hjælpe os med at åbne huset -
- vil jeg opmuntre det.
Vær forsigtig. Huset er ikke det eneste, han åbner.
Hvis du ikke kan lide mine forskningsmetoder -
- kan jeg lade en anden bære mine kabler.
Hvad laver du?
Mary?
Kors!
Undskyld. Jeg hørte, at du kaldte.
Hørte du det? Stemmerne, den hvisken, den banken i gulvet ...
Hør. Jeg optog det.
Jeg kan ikke høre noget.
Hvad fanden ..?
- Jeg er låst lnde! - Simon!
- Jeg er her! - Han er derinde, Reg.
Simon! Simon!
Jeg kan ikke få den op! For guds skyld, Reg!
Kom nu! Hjælp mlg!
Mary?
Simon!
- Simon? Hvad er der sket? - Det ved jeg ikke.
Jeg ved ikke, hvad der skete.
- Lad være med at tale. - Jeg ved ikke, hvad der skete.
Jeg tjener helvede, og helvede tjener mig.
Du må hellere se på det her.
Simon!
Det ser man ikke hver dag ...
- Hvordan gik det til, Reg? - Det ved jeg ikke.
Men jeg ved jo heller ikke, hvordan Copperfield tryller elefanter væk.
Påstår du, at det var et trick?
Var den hvisken et trick?
Og det her?
Hvil dig lidt.
Hvad laver du?
Det bør undersøges på et kriminalteknisk laboratorium.
Vi vil jo være sikre, ikke?
Hvor er han?
Jeg ved det ikke. Han var væk, da jeg vågnede.
Jeg vil vide, hvordan det havnede på væggene, Nigel.
Og du er den bedste kriminaltekniker, jeg kender.
Hvis du vil smigre mig, så spis middag med mig.
Vil din kone lave maden?
Jeg går i gang i dag og vender tilbage med resultatet.
Simon?
Lad os se, om Simon har nogle trick i tasken.
Aspirin.
Er du skuffet, Reg? Intet at skjule, vel?
- Skal vi kropsvisitere ham? - Er det din spøg?
Det er i orden. Kom bare.
Værsgo, spasmager.
- Hvad fanden var det? - Hvem ved? Udstyret virker ikke.
Lad mig være!
Mit udstyr fungerer ikke. Et eller andet forstyrrer det.
Jeg skal nok holde op. Det sværger jeg!
Vent!
Det kan ikke kun være ham.
Simon? Er alt i orden, Simon?
Simon?
- Hjælp mig med at få ham op. - De var her!
Tag det roligt.
- Du skal lægge dig ned. - Jeg vidste ikke .. !
Læg dig her.
- Det var virkelighed. - Tag det roligt.
Det var ikke ligesom før. De kom ... De var her!
Det må være en skide vits .. !
Reg!
HÅN OS iKKE
- Jeg skal finde førstehjælpskassen. - Vi skal væk herfra.
- Det er din spøg! - Vi har rigeligt.
Reg ... Vi har aldrig før set noget lignende.
Det er det, jeg mener. Det her er ... Jeg ved ikke, hvad det er.
Jeg tror, at det er ham. Det er ham, der får det til at ske.
Ja, men vi bør køre væk herfra, før vi bliver stegt.
Jeg trænger til en drink.
Mary ... jeg er nødt til at fortælle dig noget.
- Du trænger til at hvile dig. - Nej.
Jeg er nødt til at fortælle, hvad der virkelig er sket her.
Det er ikke, som du tror.
- Jeg ved det, Simon. Det er dig ... - Nej, det gør du ikke.
Du forstår det ikke.
Det var anderledes i aften.
Det, der skete her i aften ...
Det var et mirakel.
Du er miraklet. Det var dig, der fik alt til at ske.
Det er dig, jeg har ventet på.
Jeg vil fortælle verden det ...
... og alle vil tro på det.
Jeg forstår det ikke. Det var ikke det, der skete.
Der var et eller andet.
Et eller andet, der holdt mig og skubbede mig.
Der var et eller andet!
- Hvad ser du på? Hvad er så vigtigt? - Springvandet.
Det minder dig om din barndom, ikke?
Jeg var ti år.
Der lå en park over for vores hus.
Der var et springvand, hvor vi legede.
Men det var gammelt. Det fungerede ikke.
Indtil en nat ...
Lyden vækkede mig. Det sprøjtede i alle retninger.
Luften var tyk, men ikke af vand.
Af blod. Jeg forstod ingenting -
- men det skete næsten hver aften.
- Og du sagde ingenting? - Jeg var for bange.
Om morgnen var springvandet helt tørt, som om det ikke var sket.
Jeg var bange for, at de skulle tro, jeg var skør.
Nogle uger senere ...
... fjernede man springvandet for at anlægge en parkeringsplads.
Da de gravede i jorden, fandt de ...
... en tiårig pige, der var blevet begravet der.
Hun var blevet ... torteret.
Dna-prøverne bandt en nabo til forbrydelsen.
Da de pågreb ham, havde han gjort det samme med seks piger til.
Hvis jeg bare havde sagt noget ...
Det var ikke din skyld.
Jeg vil rejse væk i et stykke tid.
Simon? Hvad er der i vejen?
Det varede kun, indtil jeg var 13.
Så ophørte det pludselig.
Jeg begyndte at tro, at det måske aldrig var sket.
At jeg måske aldrig har haft den her ... gave.
Så fandt jeg dig.
Så begyndte det igen.
Og nu er det stærkere end nogen sinde.
Og jeg vil ikke miste det igen. Det vil jeg ikke.
Og jeg vil ikke miste dig.
Vi skynder os hjem!
Helt utroligt! Se!
- Nu går vi. - Undskyld mig!
- Undskyld! Er De Mary Florescu? - Ja.
- Ja, det er jeg. - Vil De signere den her til mig?
"Til Agnes Whittingtons sjæl."
Dette er mit andet eksemplar. Mit første er gået helt i stykker.
"Jeg tror, at der er et parallelt univers."
"Sjæle, som vi ikke kan se, og som råber deres skæbne."
"Hvis de bliver glemt, vil deres forfærdelige død ..."
" ... blive meningsløs og føre os til endnu mere lidelse."
Det her er Simon McNeal. Han er min medarbejder.
Så bliver De også nødt til at signere den. Tak.
- Undskyld mig et øjeblik. - Signer her.
- Hallo? - Jeg har ringet hele dagen.
- Telefonen havde ingen forbindelse. - Jeg har analyseret materialet.
- Der er noget underllgt. - Hvad?
- Kom hen på laboratoriet. - Sig det nu, Nigel.
- Det er ganske almindeligt krudt. - Er du sikker?
Afgjort. Kallumnitrat og svovl.
- Hyggeligt at møde jer. - Mange tak.
Hvor fanden har du været?
- Hvad så? Er det her et spil? - Det har det hele tiden været, ikke?
Kaliumnitrat.
Det plejer man også at kalde ... krudt.
Perfekt til at få tegn på væggen til at selvantænde.
Herhenne har vi protein.
- Eller snarere en bestanddel af det. - Svovl.
Dygtig dreng. Svovl og kul.
Lad mig se ... Netop, det bliver jo tegnekul.
Perfekt til at skrive på væggene med.
- Okay, jeg simulerede et par ting. - Mit bildæk?
Og springvandet? Da jeg var lille?
- Hvordan kunne du kende til det? - Jeg har læst på min lektie.
Jeg forsøgte at sige det, men du nægtede at lytte!
- Det er bedst, at du går. - Hør på mig.
Mary ... Der foregår noget i dette hus.
Okay?
Første gang, ovenpå ... Ja, jeg simulerede det.
Men anden gang var det virkeligt. Det var mere end noget kul.
Mere end en fyr i kittel nogen sinde kan fortælle dig.
Jeg troede, du var klogere end det her, Simon.
Jeg troede ...
Et kort øjeblik troede jeg, at du var ægte.
Jeg vil lkke mlste dig.
Intet at skjule, vel?
Okay, jeg simulerede et par tlng.
Men anden gang var det virkeligt.
Jeg forsøgte at sige det.
- Du nægtede at lytte tll mig! - Hold nu op!
Det var sådan, han fik krudtet ind. Kom. Der er mere.
Se godt efter.
Regurgitation. Den rene Houdini.
Det er sådan, han gør det. Se på hans hånd.
Det tog lidt tid at finde ud af det.
- En magnetisk pulssender. - Den var syet ind i madrassen.
- Den ødelagde mit udstyr. - Jeg så ham med en flyttemand.
Han må have betalt ham for at anbringe den dér.
Gad vide, hvad han ellers har gjort.
Undskyld. Jeg ville så gerne have, at det skulle være sandt.
- Glem det nu. Du var ikke dig selv. - Du har ret. Det var jeg ikke.
- Jeg var svag, og han var ... - Lækker.
Lille løgner ... Smukke lille løgner.
Jeg troede, at han var speciel.
Det gjorde jeg også.
Et kort øjeblik. Kun et kort øjeblik.
Skal vi gå over til Eliot's?
Spise en pizza og drikke husets rødvin ..?
- Og glemme alt om fupmageren? - Jeg er ingen fupmager.
- Forsvind herfra. - Du forstår det ikke.
Det vil du aldrig gøre.
Mary ... Det er meningen, at jeg skal være her.
Dette hus vil have mig.
- Det har valgt mig. - Alt handler om dig, ikke?
- Altid dig. - Ja, det handler om mig!
Jeg havde en gave, som blev taget fra mig.
Men nu har jeg fået den tilbage -
- og jeg vil ikke slippe den igen. Så jeg vil bevise det for dig.
Jeg vil bevise det én gang for alle.
Simon, hold nu bare op.
Hold op.
Du vil tigge mig om at få lov til at skrive min historie.
Det bliver større end alt, hvad du har skrevet. Ved du hvorfor?
- Fordi den er helt sand. - Godt. Så skriv den selv.
Okay. lngen numre.
Vi kan ikke efterlade ham her.
Vi kan vel ringe til politiet og sige, at en er brudt ind?
Nu begynder skiderikken igen.
Herregud!
Du skal høre det her! Åh gud!
Vi befinder os midt i et vejkryds.
Nu forstår jeg det.
Det er, hvad dette hus er ... de dødes vejkryds.
De døde har veje, der fører til vejkryds.
Vejkryds, der fører over til vores verden.
Mary? Mary?
Han har ført os til et vejkryds.
Det er ikke ham, der gør det her. Det er dig.
- Mary? - Simon!
Mary! Stands!
Mary!
Hjælp mig! Hjælp mig!
- Sig til dem, at du vil lytte. - Til hvad?
Hjælp mig! Hjælp mig, søde Mary.
Du forstår det ikke, vel?
De har ventet ...
... på, at en vil høre efter.
På at en vil høre deres beretninger.
Jeg lover, at vi vil høre efter.
Og jeg vil fortælle jeres historier til verden.
Hun havde givet dem et løfte.
Et løfte, jeg var nødt til at holde.
Og historierne blev ved med at komme.
Dag efter dag ... nat efter nat.
Hun låste mlg inde på det gods, hun købte -
- for de penge, hun tjente på sine bøger.
Hun læste på min hud.
Nu fortsætter vi.
Hun sagde, at jeg skulle være deres bog.
Og at hun skulle være deres oversætter.
Hun ville kopiere deres beretninger.
Beretningerne, som de skrev på mig.
Jeg kunne ikke holde det ud mere.
Så jeg flygtede ...
... og flygtede og flygtede.
Men de blev ved med at skrive.
Og de skriver stadig.
Ved du hvad? Du er en god fortæller -
- men jeg bliver desværre ikke rørt.
Jeg kan ikke mærke noget.
Gør det hurtigt.
Har du pengene? Naturligvis. Pænt og nydeligt.
Man kunne indramme den.
Historierne bllver ved med at komme.
Hvem der?
Hvad i ..?
Hjælp mig! Hjælp mig!
Hold nu opl
Historierne bliver ved med at komme.
De bløder og bløder.
De døde har veje. Kun de levende farer vild -
- men der er skilte og broer, hvor de døde fortæller deres historier.
For historien gør dem frie.
Og det ville være klogest at lytte.
Tekster: Malene Oramer www.sdimediagroup.com